Аджику не потрібно нікому представляти, її потрібно готувати і їсти. Щоб догодити всім (або майже всім) пропонуємо різні рецепти — від класичного абхазького до аджики з хроном із Владивостока.
Голосів: 12
Аджика (абх. Аџьика) — пастоподібна гостра приправа із солі та прянощів, часто з додаванням овочевої маси. Найбільше вона набула поширення в абхазькій кухні, а й — з деякими варіаціями — у грузинській, вірменській, українській, південно-російській кухні.
Власне кажучи, слово «аджика» абхазькою означає просто «сіль», а той соус-паста, який називають аджикою інші народи, абхази називають «апирпирпил-джика» («перцева сіль») або «аджиктцатца» («сіль, перетерта з чим-небудь»). Споконвічна назва повністю відображає справжню суть абхазької аджики: це сіль, перетерта зі спеціями і прянощами.
Рецепти аджики, поширені в Грузії, Вірменії та на півдні Росії, здебільшого, крім солі та прянощів, якраз і включають овочі: перетерті помідори, моркву, солодкий перець, яблука, кабачки, хрін, баклажани.
«Справжня аджика готується на спеціальному плоскому камені-тертнику. Так, його можна назвати каменем, але він із виїмкою, як тарілка. Що глибша виїмка, то старший такий тертковий камінь. Їх передають із покоління в покоління сотнями років. Розтирання проводять невеликим округло-довгастим каменем, його обхоплюють правою рукою і, притискаючи зверху лівою, водять по нижньому каменю. Аджика, виготовлена таким способом, має дуже тонку консистенцію, схожу на вершкове масло. Тому її жартома називають «абхазьким маслом». У процесі розтирання на камені часнику, пряних трав (особливо їхнього насіння) виділяються ефірні олії, що надають аджиці особливого аромату, і сама маса робиться однорідною. Звідси висновок: хочете їсти справжню аджику — відмовтеся від м’ясорубки. Звісно, не кожен має кам’яну ступку, але можна використовувати порцелянову або з інших матеріалів, але тільки не металеву.
І стручки гострого перцю перед приготуванням нанизайте на міцну нитку і підвісьте десь над плитою або на сонці на 2-3 дні, щоб перці злегка підв’ялилися».
Будьте обережні, коли готуєте справжню ядрену аджику з великої кількості гострого пекучого перцю! Не торкайтеся руками очей, носа або рота, коли обробляєте перець. Працюйте в рукавичках. Особливо обпалюють перцеві перегородки, на які кріпиться насіння: ефірні олії та алкалоїд капсаїцин дуже агресивні.
Страва, яка здається спочатку трішки гострою, в якийсь момент перетворюється на вогонь і полум’я. Річ у тім, що капсаїцин осідає на слизових оболонках поступово. Якщо ви відчуваєте, що в роті починається виверження вулкана, не намагайтеся погасити його водою. Капсаїцин — масляниста речовина і з водою змішується погано. Краще запийте гостру їжу молоком, заїжте морозивом або йогуртом. Непогано допомагає червоне сухе вино. Рис або хліб теж допоможуть погасити пожежу — вони абсорбують капсаїцин подібно до активованого вугілля. Інший варіант — запити томатним соком або з’їсти свіжий лимон: кислоти, що містяться в них, нейтралізують капсаїцин.
Аджику чудово заготовлювати на зиму. Один із найпростіших і перевірених способів стерилізації банок — над парою. На каструлю з киплячою водою покладіть сито або спеціальну сітчасту кришку від жирних бризок. Зверху — чисту банку шийкою вниз. Банки на 500 мл тримають на пару 10 хв, літрові — 15 хв. Одночасно в киплячій воді мають «проваритися» кришки, по 2-3 хв.
Коли банки будуть готові, розкладіть приправу в гарячому вигляді в підготовлені чисті банки, накрийте кришками і стерилізуйте 15 хв. у киплячій воді. Після цього закатайте, переверніть, накрийте ковдрою або пледом і дайте повністю охолонути. Досвідчені кулінари рекомендують закатувати аджику в невеликі банки по 300-500 мл — хоча все залежить від апетитів і любові до аджики. Головне, щоб аджика дожила до зими, адже велика спокуса з’їсти її раніше!
Традиційно абхази розтирають стручки сушеного перцю з часником і сушеною зеленню на камені. Якщо хочете зробити аджики більше, ніж одну маленьку баночку, без побутової техніки не обійтися! Автор рецепта Геннадій Усачов, давній автор нашого сайту із Запоріжжя, використовує для цього м’ясорубку.
Гострою аджикою добре змащувати курку або великі відруби свинини перед запіканням, додавати в супи і начинки — вона витрачається економно і не забиває смак страви, а тільки прикрашає її.
Домашня аджика по-абхазьки
Для приготування аджики потрібно:
Кількість гострого перцю, зазначена в цьому рецепті аджики, — мінімальна, оскільки адаптована під смак жителів середньої смуги Росії. Часом перець використовується на Кавказі в кількості, більшій і в 5, і навіть у 10 разів.
Ароматна зелена адигейська аджика зеленого кольору
Для приготування аджики потрібно:
Любителям пікантних соусів присвячується аджика з яблуками. Це дуже м’який різновид традиційної аджики, яку можна просто намазувати на підсмажені тости і їсти із задоволенням, не замислюючись про наслідки. За бажанням, можете зробити соус гострішим, якщо не видаляти насіння і перегородки з перцю і додати ще кілька стручків.
Для приготування аджики з яблуками ідеально підійдуть сливовидні помідори: м’якоть їхня доволі щільна та м’ясиста. Вона забезпечить соусу правильну консистенцію.
Аджика з яблуками
Для приготування аджики потрібно:
Аджика з хроном чудово пасує до м’яса: буженини, стейка, шашлику. І готувати таку аджику — одне задоволення: за 10-15 хвилин ви цілком впораєтеся з обробкою всіх інгредієнтів, а потім вам залишиться лише почекати, доки аджика з хріном настоїться. Так вважає автор рецепта — наш чудовий і давній автор Олена Некрасова.
Олена дає рекомендації щодо вибору помідорів і перців для аджики: «Помідори для аджики вибираємо тільки стиглі, навіть перестиглі. Бурі помідори не дадуть такого яскравого красивого кольору, та й смак буде гіршим. Звичайно ж, помідори не повинні бути підгнилі. Солодкі болгарські перці вибираємо тільки червоного кольору. Жовті та зелені перці додадуть аджиці коричнювато-зеленуватого кольору. Пекучі перці теж беремо тільки червоного кольору. Вони мають бути обов’язково свіжими, сухі не дадуть соку».
Аджика з хроном
Для приготування аджики потрібно:
Наш вірний автор Олена з Челябінська (@Gapapolya) готує м’який варіант гірчиці. Вона пропонує їсти її як самостійну закуску з хлібом або використовувати як маринад. Нам шкода витрачати такий смачний продукт для маринування і ми пропонуємо її додавати до картопляного пюре, вареного рису або навіть гречки.
Аджика з кабачками та помідорами
Для приготування аджики потрібно:
На півдні Росії так люблять аджику, що вважають її традиційною місцевою приправою. А ще тут обожнюють баклажани, і аджика з «синенькими» не рідкість на просторах Краснодарського краю. Тільки не забудьте перед початком приготування обсмажити («припекти») розрізаний навпіл баклажан на сухій сковороді. Якщо є гриль, обпаліть баклажан до невеликих підпалин. Готувати баклажани не потрібно, тільки «випустити» їхній смак і аромат.
Аджика з баклажанами по-краснодарськи
Для приготування аджики потрібно:
Наш давній і вірний автор Олена Шашкіна з Воронежа каже, що в цьому рецепті зловживати гострим перцем не потрібно, оскільки це авторська варіація улюбленої приправи з акцентом на чорноплідній горобині.
Аджика з чорноплідної горобини
Для приготування аджики потрібно:
Уявіть собі кімнату, наповнену сміхом, яскравими кольорами та безмежною уявою. Це світ іграшок для дівчаток…
Уявіть собі світ, де кожна людина почувається впевнено та комфортно у своєму тілі, незалежно від…
Батуты – это универсальное спортивное оборудование, используемое для фитнеса, развлечений и профессиональных занятий спортом. Все…
2 вересня 2024 року виповнюється 15 років з дня запуску Київської міської електрички. За цей…
Гей, любителі українського слова! Маю для вас гарячу новину прямо з літературної кухні. Наш славетний…
Ну що, друзі, здається, Бородянка вирішила змінити свій статус. З селища міського типу - та…